                A csók

 - Uram    a    keleti  fronton   újabb
   vereségeket  szenvedtünk.  A második
   gömbcirkálós alakulat En  parancsnok
   vezetésével     szinte      teljesen
   megsemmisült.  Az   arcvonal  vészes
   gyorsasággal  közeledik  felénk.

Flu százados  ezekkel    a    szavakkal
tájékoztatta    vezérét  a  négy  napja
tomboló     villámháború    legfrissebb
eseményeiről.   A  vezér  rezzenéstelen
arccal  halgatta végig a beszámolót. Ha
feldüdítették  is  a  kedvezőtlen hírek
arca  nem  árulta  el az indulatait. En
parancsnok  jelentkezett felszólalásra.

 - Vezérem, sajnálom a  vereséget  de a
   többszörös     túlerővel     szemben
   tehetetlenek voltunk.

 - Ne     mentegetőzzön     parancsnok,
   tisztában     vagyok      helyzetünk
   reménytelenségével.     A     háború
   kimenetele már eldőlt és sajnos  nem
   a mi javunkra.

Hangzottak a vezér súlyos szavai.

 - Erőinket ezentúl  a kirajzásra  kell
   fordítanunk. Itt  veszítettünk ugyan
   de  ha  sikerül  egy   áttelepülésre
   alkalmas új rendszert találnunk  ott
   biztos sikerekre    számíthatunk.

 - Legalábbis eleinte.

Ezt  az epés megjegyzést  Zia  kapitány
tette,persze csak gondolatban.

 - Ezért  a  gömbkapszulás harci  gépek
   legyenek állandó készenlétben.

Ezekután a vezér kiosztotta a személyre
szóló utasításait.

Másnap.

Az akció kezdetét veszi.

Repülésirányító központ:
 - A láncreakciót beindítani!

Visszajelzés:
 - A folyamat elindítva.

Kapcsolás a következő hullámhosszra:
 - Pilóták starthoz felkészülni !

A visszaszámlálás rövidesen elkezdődik.
Fél perc telik el feszült  várakozással
míg végre elkezdődik a visszaszámlálás.

 - 10. 9. 8. 7. 6. 5. 4. 3. 2. 1. ZERO!

Óriási   robaj   kiséretében   hatalmas
energiák szabadulnak fel. A keletkezett
légáram felemeli és a távolba repíti az
apró légijárműveket.

- A start remekül sikerült, jó repülést
  pilóták!

Az út azonban nem tartott sokáig.
A vezérgép parancsnoka jelentkezik
rádión:
 - 1-es a központnak, a látási
 viszonyok kielégítőek, a kötelék
felvette az alakzatot.

Majd kicsit később.

 - Úristen a fehér fal, nem tudjuk
   kikerülni, elvesztünk

Hallattszott az izgatottá vált hang, és
az   összeköttetés    megszakadt.   Még
történt néhány próbálkozás  de  a gépek
mindannyiszor  a  rejtélyes fehér falba
ütköztek.

 - Egészségedre, gyógyulj meg!

Hallatszottak         a     munkatársak
jókivánságai,    miután    Kovács   egy
hatalmasat  tüsszentett  zsebkendőjébe.
Napok  óta  betegeskedett  de  állapota
már  kezdett  javulni.  Az  orvos által
feírt  gyógyszer  hatásosnak bizonyult.
A  láza elmúlt és a köhögési ingerek is
egyre  ritkábban  törtek  rá. Közérzete
jónak  volt  mondható, igaz ebben az is
közrejátszott,     hogy    délután    a
barátnőjével volt találkozója.

 - A  helyzet  kritikusnak  nevezhető.

Egyetlen    kitörési    kisérlet    sem
sikerült.  Ha  ez  így  folyatatódik az
ellenség    elpusztít  valamennyiünket.
Állapította meg a vezér.

Kovács időben érkezett a találkára, de
barátnője már így is várta.

 - Ne csókolj meg drágám, meg vagyok
   fázva.

Szólt az intelem.

 - Ugyan már nem fogom elkapni.
Ezután egy hosszú csók következett.

 - Nagyszerű, megmenekültünk.

Haderőink        javarészét    sikerült
áttelepítenünk.  Ismét  elérkezett a mi
időnk.    A   haditanács  tagjai  közül
mindenki  jelen  volt  a tanácskozáson,
név  szerint: In, Flu, En, és Zia. Most
valamennyien  elégedetten dörzsölhették
a tenyerüket.

                             F.S.
