Az én gázsütőm

   Rájöttem,    hogy    a  forgatagában
szükségem  van  egy  csendes és nyugodt
zugra,        ahová       visszahúzódva
kipihenhetem    fáradalmaimat.  Erre  a
helyre  a gáztűzhelyünk belső sütőterét
találtam  a  legalkalmasabbnak, így hát
még  melegében beköltöztem. Eleinte egy
kicsit   nehéz  volt  aklimatizálódnom,
néhányszor    odakozmáltam    de  végül
sikerült  megszoknom a sütőben uralkodó
klímát,    sőt   azt  hiszem  most  már
túlzottan    hozzászoktam,   ugyanis  a
rekkenő    júliusi  hőségben  kénytelen
vagyok  télikabátot  hordani azért,hogy
ne    fázzak.   Beköltözésem  óta  nagy
változások  következtek  be  életemben.
Mostanában    szinte  mindig  érzem  az
otthon  melegét  amit  régebben annyira
hiányoltam.  Már  az sem tűnik számomra
olyan  lehetetlennek, hogy a sültgalamb
a  számba repüljön, azt hiszem közelebb
kerültem    ennek    a   vágyálomnak  a
megvalósulásához.   Úgy  vettem  észre,
hogy  most jóval több a sütnivalóm mint
a  gázsütőbe  való  beköltözésem elött.
Mióta  a  sütőben lakom, már egyáltalán
nincs  szükségem  napozásra,  a bőröm a
nap  nélkül is szép sötétbarna szinű. A
sütőben    naptej  helyett  stilszerűen
5-ös    fényvédő    faktorú    étolajat
használok.    Ha    túlzottan  forrónak
tartom   a  légkört  hűsítőként  néhány
tanulmányt       olvasok    az    Angol
hidegvérűségről.      A    közelmúltban
felvetődött     bennem    a    házasság
gondolata.  Magamban elhatároztam, hogy
ha    megnősülök,    akkor   az  azonos
vérmérséklet    érdekében    csak   egy
tűzrőlpattant    menyecskét  veszek  el
feleségül.  Ha  néha  már  nagyon  ég a
talaj  a  lábam  alatt  fogom  magam és
visszavonulok  a  sütőmbe, ott legalább
nem  csak  a  lábam  éri  a meleg hanem
egyenletesen   az  egész  testemet.  Az
utóbbi  időben  teljesen sütőközpontúvá
vált  az életem, szabadidőmben pl. Sütő
András    műveit    olvasom,  ami  elég
vérpezsdítő  kikapcsolódás.  A  gázsütő
teljes  mértékben  kárpótol azért, hogy
kiskoromban  nem volt gyermekszobám, ha
bent  vagyok mindig melegség tölti el a
szivemet.      Itt    végre    kedvemre
lustálkodhatok  és  senki sem vetheti a
szememre,  hogy  a  nap  süt a hasamra.
Egyetlen  hátránya  azért mégiscsak van
a    sütőben   tartózkodásnak,  ugyanis
amikor  csirkesült  készül  ebédre elég
kényelmetlenül    érzem   magam,  mivel
UTÁLOK SÜLTCSIRKÉKKEL KÖZÖSKÖDNI.

F. S.

