
Hallaliho!!!!!!

Ismét  itt  az  immár  hagyományosnak
mondható  szórakozás  a  zenekedvelők
idegeivel...
 
      ...szóval az ajánlatok:


The Cure:Mixed Up

A  `90-ben  kiadott  mix  cd azt hiszem
kissé   megdöbbentette    az   együttes
rajongóit.      Legalábbis     bárkivel
beszéltem,     mindenki   sajnálkozását
fejezte  ki  afölött, hogy ilyen  lemez
egyáltalán   megjelenhetett.  Pedig  az
anyag nem rossz, sót.Megtalálható rajta
majdnem minden nagyobb Cure sláger, azt
hiszem  elég  csak  megemlíteni   párat
közülük: Never  Enough,Close to Me, Hot
Hot   Hot,  Pictures   of  You...stb. 6
percnél  rövidebb szám nem nagyon van a
lemezen,  ez  is  jelzi a kissé diszkós
beütést(max  mix...).A  lemez szerintem
jó,  mindenkinek  meg  kéne   hallgatni
legalább  egyszer, a  Cure  kedvelőknek
pedig többször,legalább megtudnák, hogy
mit szidnak.


Enigma:Sadeness

Michael     Cretu,    ez     Romániából
elszármazott      producer       Sandra
felkarolása  (hm...)  után újabb sikert
alkotott  magának,a  kereszt  jegyében.
Egyházi   dallamok   a   rap   müfajból
kölcsönzött  basszus  és dob kísérettel
első  hallásra kissé furcsán hangzanak.
Másodszorra már elfogadható, harmadikra
egész  jó.   Bár  a  szöveg körül vnnak
bizonyos  félreértések,  pld.  buzdít-e
nemi erőszakra  vagy  sem, a lemez nagy
siker  nálunk is.  Megjelentek már maxi
cd-k  is, feldolgozva a Sadeness, ill a
Mea  Culpa   témakört,   néha   egészen
istentől elrugaszkodott formában, lásd:
Sadeness   Violent   U.S.   Remix,  ami
természetesen nem maradhat ki a gyűjtők
fekvételei közül.

És most elég a mixekből...


Jethro Tull:Minstrel in the Gallery

Ezt  a  lemezt  csak  pár  szó  erejéig
ajánlanám és csak azoknak,akik szeretik
a  szinvonalas zenét .Bár állitólag nem
tartozik  a banda jobb lemezei közé, én
mégis  azt  mondom,hogy vegye magának a
fáradságot  mindenki, aki  szereti a jó
zenét   és   szerezze   be    ezt    az
albumot, akár egy meghallgatás erejéig;
szerintem   nem   fog  csalódni,  és  a
kedvencei közé fog tartozni.


Mezzoforte:Rising

Ez a csapat "csak" instrumentális zenét
játszik,de azt nagyon jól.Nem vesződnek
holmi  szövegírással, csak   magára   a
dallamra   koncentrálnak,  a  különböző
variációkra,  finom  kis  megoldásokra.
    Mégsem  tartozik   a  dzsessz egyik
kategóriájába    sem ,  annál    sokkal
fegylmezettebben  játszanak.   Nem az a
tipikus      slágerzene,      nincsenek
szintivarázslatok, de ami jó, az jó. Ez
a  lemez  `84-ben  készült,  tehát  nem
tartozik már áz újdonságok közé.  Mégis
nyugodtan  mondhatom, aki megismeri ezt
a   fajta  eltéveszthetetlen,  csak   a
Mezzofortéra   stílust,   szép   lassan
beszerzi az összes lemezüket.


The Real Milli Vanilli:The Moment of
Truth

Frank Farian újabb dobása, hogy kirúgta
a  szépfiúkat, akik   csak  playback-re
tátogtak,     és     előrehozta       a
háttérénekeseket,  akik  tulajdonképpen
az  eddigi  sikerek  is  énekelték. Írt
nekik egy vadonatúj albumot , nagyjából
megtartva az  eddigi  hangzást, bár van
néhány  szörnyűség  a   lemezen,   pld:
amikor megpróbálnak a fiúk a Run D.M.C.
stílusában  előadni valamit.  Szerintem
nem   valami  nagy  szám  a  lemez,  én
vallatásoknál   alkalmaznám,   mert   a
páciens  inkább mindent megtesz,csak ne
kelljen meghallgatni még egy számot.


Syntesizer Greatest Hits 1-5

Ez  az 1-5 azt jelenti,hogy 5 db.CD-ről
van szó, mindegyik kb.65-70 perces. Nem
kell  sokat ragozni a témát, egyszerűen
arról   van   szó, hogy    a   müfajban
előforduló összes, ismétlem  összes  jó
szám, sláger  rajta   van    ezeken   a
lemezeken.  A  klasszikus előadók, lásd
Jarre,Vangelis,Kraftwerk,Koto,illetve a
klasszikus  számok, melyekenek  előadói
nem  túl  ismertek, csak maga  a dallam
lett  sláger.   Az   összegyüjtésük  jó
ötlet  volt, hihetetlen  hallgatni,hogy
ennyi  jó  szám  van ebben a stílusban.
Gondolom   nem   kell   ajánlgatni,  az
elmondottak önmagukért beszélnek.


Hát   ennyit  mára   a    tudománytalan
tudományokból. Változatlanul várom a te
ajánlatodat is, hadd nyomuljon még több
jó zene a hangszórókból.


         Viszlát:

             STILLA

