 
 Ez  a  leírás  azoknak készült akiknek
nagyon  megtetszett  a Cadaver c. játék
és kíváncsiak arra, hogy  mi a fenét ír
ki a játék a kezdetén, vagyis mik is az
előzmények.


           CADAVER /előjáték/

A történet idáig:
 Az utolsó kalandja során, hősűnk dicső
KARADOC, hősies  kűzdelem után legyőzte
BEDVIG-et az  óriást, amiben sok súlyos
sebet kapott. Azok után,hogy még elüzte
a vad sárkányok hordáit, plusz százfelé
aprította  a  félelmeztes  CARBUNCLE-t,
győzedelmeskedett egy csapat erdeidémon
felett az önbizalma magasra hágott. (Az
igazat megvallva ezt még hallani is sok
 A  küldetések sikeres teljesítése után
a fizetsége jó volt, és a következő két
hónapot  utazgatással  és pihenéssel is
töltötte.Végül egy ismeretlen területre
tévedt, ami ősi gazdagságot  és  erőket
rejtett itt találjuk őt.

  Egy helyet keresett éppen hogy szépen
elkölthesse  a nehezen szerzett pénzét,
amikor egy  gözölgö  mocsá r melett egy
lestrapált fogadót talált. Ott  viszont
találkozott   egy  csoport  "törpével",
amilyeneket  nem látott 12 éve; ettől a
megdöbbenésében elvesztette józan (haha
biztosan jól benyomott) ítélőképességét

 Hogy a sors keze volt-e, ami az asztal
sarkánál  élénken vitázó  négy emberhez
vezette?   Vagy  egyike volt, azoknak a
véletlen  eseményeknek, amik később már
meghatározzák a  jövönket?
KARADOC sosem élvezte nagyon az emberek
társaságát, amióta egy  csoport férfi a
sorsára hagyta  egy  orc-vadászat során
sok évvel ezelőtt, így ösztönösen máris
a   baltájáért   nyúlt.       Átkozodva
észrevette,  hogy  ami  pár  órája  még
rajta  lógott  már  nem  volt  ott.  Ez
visszazökkentette a józan és megfontolt
gondolkodásba.  Szélesen elmosolyodott,
előadói  pózt  vett   fel,  és   hosszú
beszédbe  kezdett, hogy ki  is ő, miket
ért  el, és mennyit  kapott szolgálatai
fejében. Amikor abbahagyta, észrevette,
hogy a publikum  mosolygott, mintha egy
súlyos gondra találtak volna megoldást.
- Ez az-mondta az ember- Át a mocsáron.
Annak  ellenére,hogy  reggel  volt,  és
volt elég fény, bandzsítottam (a szemem
sosem  volt  jó  amióta a testvéremmel,
HENGESTTEL ki-tud-kancsalabb-lenni ver-
senyt  játszottunk,amikor  még fiatalok
voltunk).Megráztam  a  fejem.   - Semmi
nem  ugrik  be.-válaszoltam.   Mérgesen
nézett     rám,   a   szájának   szélei
összeszűkűltek,majd csattogtatta sárgás
fogait, mint egy öreg birka mikor füvet
rág.   -  Át  a  mocsáron.-úgy  csinált
mintha süket lennék.  - A romok, WOLF
és CAROLOUS?  Csodálkozva néztem rá. -
De  csak  emlékszel   DIANOS-ra?   Azon
pillanatok  egyike volt, amikor még egy
csodálkozó pillantás, kék  véraláfutást
eredményezett  volna  a  szemem   alatt
Megnéztem  volt-e  fegyvere- nem volt -
stratégiai  védelmi  állást vettem fel.
Ő egy  lépést  hátrált.  - Térjünk rá a
lényegre, mondtam megnyerő mosollyal.
-  Csak  ennyi?- kiáltottam fel öt perc
múlva.- Tehát azt mondod hajóval keljek
át  a  mocsáron, durván északnak kb. 30
mérföldet, és meglátom a romos kastélyt
ahol  pénzt  tudok   találni?   -  Amit
találsz   azt  megtarthatod -  csattant
fel és még   mérgesebbnek   nézett  ki.
Vártam  mikor  kezd el habzani a szája,
de  ez mégsem történt meg.  - Nem olyan
egyszerű  azért-  tette  hozzá  - Előbb
tudnod   kell   kivel   állsz   szemben
Megvontam  a vállam. Ha már valaki kész
arra, hogy  elvégezze  a fejszés melót,
minek kérdezgessen? - Legyünk túl rajta
-ajánlottam.  Ha  kéznél  lett  volna a
fejszém  csak  a  két  lábujját hagytam
vona  meg  neki,  a lába többi részéből
pedig   totem  oszlopot faragtam volna.
De  szerencséje  volt.  - Pörgesd fel a
történetet    babkaró.  Ha pillantással
ölni lehetett vona,az utat hazafelé már
kosárban tettem volna meg - Ez egy igen
hosszú történet, de rövidre fogom  majd
kedvedért.-  Azt  a  szót,  hogy  rövid
kihangsúlyozta  és  végigmért.    Egyes
emberek  nem   tudják   felmérni,  hogy
milyen  közel vagyok ahhoz, hogy bordát
egyek (torkon át kiRÁNTOTT bordát).
 Idegességemet egy nagy lassú ásításban
vezettemle. Ha megunom a  szivacsfejűt,
még  mindíg  levághatom  a lábát a nagy
konyhakéssel.
Köhhintett,  előadói  pózt vett fel, és
elkezdte:   - Évekkel ezelőtt volt, egy
sokkal  jobb   időben...   amikor   még
minden   rendben   volt   a   világgal.
Mérgesen néztem rá.Még egy kis enyelgés
és  elokádom  magam.   -  Ez  WOLF   és
CAROLOUS  története.   - Apja halálakor
III.    Wolf   megkapta   a   birodalom
koronáját.  A megkoronázásának  estéjén
kitagadta    féltestvérét    Caroloust,
hogy   megőrizze  a   királyi  vérvonal
tisztaságát és hosszú évekig uralkodott
 Carolous  közben férfikorba lépett  és
elhatározta hogy megszerzi a trónt.
Élete delén visszatért Wolf kastélyába.
  Megkapta Dianos támogatását, egy igen
megvetendő, bosszúra szomjazó lényét és
meggyőzte az őrök kapitányait, megvesz-
tegetéssel  és fenyegetésekkel, hogy az
oldalára álljanak.

 Utálom  kimondani, de kezdett tetszeni
a  története.Csalás, keserű bosszú- egy
pár  aranyérme, egy vödör vér, egy puha
ágy és máris kellemes a történet.
Egyedűl a mesemondót nem szívlelhettem,
de ő tovább folytatta.

-  Caroloust  kinevezték  a börtönőrség
parancsnokának és  teljes felelősséggel
tartozott  a kastély harci erejéért.Így
lehetősége nyílt könyörtelen pontosságú
támadást  szervezni, ami igy  a hatalom
birtokosává tette.

 Valahogyan  Wolf  tudomást  szerzett a
cselről, és amikor egyik este az áruló,
összeesküvők  átviharzottak az udvaron,
a lojális  testőrei  feltartóztahattták
a támadást, borzasztó harc kerekedett.
Három napig vér és harag söpört végig a
kastélyon, sok csapdát hagyva maga után
és  eleresztve rettenetes szörnyek fura
állatseregét, hogy lemészárolják ellene
lázadókat.

 Minden  hiába  volt.Dianos előre látta
ki lesz a király, és a kastély legfelső
szintjére menekűlt, hogy ott várakozzon
Használva  a  halottak szavakkal ki nem
fejezhető erejét, elpusztította a hű és
erős  testőröket és védtelenné tette
Wolf-ot Carolous halálos csapásai ellen
aki végre megbosszulta magát.

 De  a bosszú nem volt édes.Wolf halála
után  Carolous  örökölte  a trónt, ahol
egy  évet  és  egy  nappalt  uralkodott
abban  a kastélyban, amely sosem látott
békét.Ez  is  viták, konfliktusok ideje
volt.  Írígy    kapitányok    harcoltak
hatalomért,  harcosok  csapatai szegték
meg fogadalmaikat.

    Carolous győzelmének évfordulóján a
győzelmi  lakomát ülték, de itt iszonyú
gonoszság  történt az ünneplésen.
Figyelmeztetés nélkül az összes harcost
örjöngve lemészárolták és még több vért
ontva, mint  egy kiolthatatlan lángolás
terjedt  a mészárlás.  Már  senkit  sem
érdekelt ki kit  gyilkol le.  Carolous,
szegény Carolous az életéért harcolt,de
egyik kapitánya kardja által esett el.

 A  felkelő nap nyugalmat hozott, de ez
gonosz  nyugalom volt.A kastélynak alig
egy-két lakója élte túl az éjszakát- én
is köztük voltam.

 Egy  rövid  másodpercig  azt  hittem a
történetnek  vége.
Elkezdtem  szedelőzködni.  De a mesélő,
csak hatásszünetet tartott, köhhintett,
és folytatta:

- Az utóbbi években Dianos egyedűl él a
sötét  kastélyban:  egyesek azt mondják
a   kastély   még   mindíg   tele   van
szörnyekkel  mások  azt  állítják, hogy
Lord  Carolous  kincsével van  tele. De
mindenki egyetért egy dologban:Dianos a
saját  varázstudományának  rabja, ő egy
őrűlt     lény,     akit    a    gonosz
birtokol.Alapos  okunk  van  azt hinni,
hogy  a  környező  falvakból  embereket
rabol  el,  hogy   gyakorolhassa  sötét
tudományát.

 Megállt egy pillanatra, hogy kijavítsa
magát:

-   De  nem  lehetünk  biztosak további
kutatás nélkűl, abban sem,hogy ő volt a
felelős ama  borzalmas  éjszaka iszonyú
eseményeiért  amelyen Carolous meghalt.
Annyit  tudunk,  hogy  Dianos  hatalmas
varázsló,  iszonyú ellenfél. Nem szabad
alábecsülnöd feladatodat.

Megint megborzongtam:óriások,varázslók,
mi a külömbség?Eddíg a pontig semmilyen
számjegy  sem   lett  említve, tehát  a
lényegre tértem:

- És a fizetség?

Ahogy mondtam egyesek szerint a kastély
tele van  Carolous  kincsével, ezek nem
legendák.Carolous törpéket dolgoztatott
szolgaként, hogy  hatalmas nagy vagyont
ásasson  ki magának, és ott  több arany
van mint amít életedben láttál és látni
fogsz  együttesen. Oldd meg a rejtélyt,
tisztísd  meg  a kastélyt, bosszúlj meg
minket- ha  megteszed  a  kincs a  tiéd
lehet.

 Amíg  gondolkoztam egy rongyos könyvet
vett  elő a táskájából, ami vérrel volt
áztatva.Felajánlotta  nekem:   vidd  el
ezt mondta egy olyan mosoly kíséretében
ami nem nagyon tetszett nekem.

- Tanulmányozd át okosan.Bebizonyítja a
különbséget  gazdag  ember  élete, és a
korai halál között.

 Elvettem  és az ember elköszönt.Amikor
elment  kinyitottam  az  első  oldalom:
"Anselm  naplója".Nem  olvastam többet,
későre  járt az idő,és hajózni kell még
mielőtt lemegy a nap.

  Ferdítette és bepötyögte:
                    Masell of BLACK ART

u.i:Úgy látszik most kezdem csak igazán
értékelni Shy úr és Bear munkáját,mivel
ezt  a  "kis"  fordítást(?)  begépelnem
több mint három és fél órába került, és
ez csak egy cikk a sok közűl!

u.u.i:Akit  érdekel  Anselm  naplója az
lefordíthatja  magának  a  CADAVER első
lemezéről, vagy a Reflection Disk Mag.
utolsó számábólból.

u.u.u.i:(ami remélem már tényleg utó)

          Cadaver utójáték
          ----------------

 Tihor Miklós  úr  leveléről  van  szó,
amelyben, kaptam a fuckingot a  Cadaver
leírásomért, pontosabban a  levelemért,
ami az Egy Cadaver rajongó címmeljelent
meg  a  2/2-es  GURU hasábjain.
Elismerem a levél hangvétele egy kicsit
durva volt, nem akartam megbántani vele
senkit.Cadaver  teljes  leírást  én már
láttam a Powerplayben/ha jól emlékszem/
ugyanezzel a térképpel és jelölésekkel.
A  leírást  nem olvastam el, hiszen azt
mondtam  magamban, úgy nem lenne igazán
érdekes  a játék.A Cadaver leírást, így
meglátva  az  576  Kbyte újságban, arra
asszociáltam, hogy megint elhappolt egy
jó ötletet, mivelhogy  én  akartam  azt
elsőnek megírni.Tihor Miklós azt írja a
levelében, hogy ő a játékot 2 hét alatt
játszotta végig, ami nem egy mindennapi
teljesítmény, főleg egy ilyen játéknál,
úgyhogy most hadd gratuláljak neki.

  Abban igazat adok hogy itéljenek a T.
olvasók,  de  ezt úgyis az olvasóknak
kell eldönteni.

 A Cadaver utójáték eredetileg egy kie-
gészítés/helyesbítés  lett volna az 576
Kbyte  újságban megjelent leírásról, de
ha  ezt  most  közölnénk, az úgy tünne,
mintha  megint kukacoskodni szeretnénk.
Az  576  Kbyte újság leírása helyenként
pontatlan, de ez elkerülhetetlen egy i-
lyen   nagy  volumenű  kíváló  játékkal
kapcsolatban.
Aki úgyis megkedvelte a Cadavert az, az
újság leírása alapján talán végig tudja
játszani,  ez legalább nem egy "szájba-
rágós" leírás, hanem néhol tartogat még
meglepetéseket (előny).

